Det er en vakker dag, så nyt været.
Jeg har dårlige nyheter fra stasjonens værsenter.
En skikkelig stormfront er på vei.
Den passerer sikkert, snart er det vakre califomiaværet tilbake.
Én uke senere.
Temperaturen fortsetter å synke-
- 09 myndighetene har ikke offentliggjort antall omkomne etter væromslaget.
Obligatorisk evakuering er beordret.
- Fortsatt ikke noe svar. - Brie har det bra.
- Vi har ikke hørt fra henne på to dager. - Hun klarer seg. Brie er smart.
Iblant smartere enn foreldrene.
Ok, kanskje ikke smartere enn du.
Fortere, Mark!
Fortere!
- Hold deg fast! - Pass opp!
Der!
Lett som bare det.
- Hva? - Ingenting, alt er i orden.
GPS og stormsporerne er nede.
Gode nyheter. Stormen er her, den trenger ikke å spores.
Fortsett å kjøre.
Vi er midt i snørøyken. Jeg skal forsøke å få bedre signal.
Brie, hva driver du med?
Vi må få dataene til foreldrene mine. Älle andre er...
1 sikkerhet i en bunker under jorden?
Jeg mener... Vi må. Bare du og jeg kan redde verden.
- Hurra. Vi får kjempe mot kjempestormen. - Å, nei! Se!
- Gikk det bra? - Ja. Kan du rygge?
Den raser!
- Hva gjør vi? - Åpne døren langsomt!
Jeg prøver å åpne. Det går ikke!
Jeg prøver vinduet!
Skynd deg!
Ta telefonen! Jeg kommer.
- Hva er det? - Foten min sitter fast!
Ta kniven i midtkonsollen!
Kom an!
- Sånn! - Kom an! Du Klarer det!
Denne veien!
- Går vi I riktig retning? - Ja, det er bare noen km. Til.
- Jeg må finne dekning. - Vi vet alt at stormen er på vei.
Vi kommer inn snart. Vi må samle informasjon om stormen så vi kan...
Kan hva? Vinne over den?
Verden låser seg inn, men vi løser det med en smarttelefon fra Walmart.
Hei, jeg ba deg ikke om å bli med meg.
Jeg vet det, unnskyld. Jeg er bare redd.
Stormen, snørøyken, alt.
Folk dør. Verden dør. Det er mye.
Jeg vet det.
- Lover du å redde verden? - Jeg lover.
Den er fra Best Buy. Jeg kjøpte telefonen på Best Buy.
Jeg lurer på om garantien gjelder.
- Hva gjør du? - Her.
Hva?
Jeg prøver å finne dekning. Det er en luke mellom fjellene.
Hvordan vet du det?
Det er ikke ulvens naturlige territorium. De endrer sine ruter.
Jeg må bruke naturkunnskap til nytte.
- Jeg tok med deg av en grunn. - Gode samtaler og sjarm?
Ikke bare det.
Vi må stikke. Kom an.
Hei! Hei!
Hallo! Her nede!
Hallo?
Fanken også.
Vi må gå.
- Hva er det? - Dette er ingen eng.
Det er en innsjø. Tror du at den er bunnfrossen?
Det virker sånn. Det er den raskeste veien.
Vi tar det forsiktig.
Hva er det?
Tyler.
Hva er det?
Kom an.
Oi, gikk det bra? Skal vi ta en kort pause?
Nei, vi må komme oss inn.
Vi er varme, men temperaturen synker når det blir mørkere. Den synker fort.
Vent. Hørte du?
Ja.
- Vi er omringet. Skal vi løpe? - Beveg deg langsomt.
- Løper vi, så jager de oss. - OK.
Der! Vi må ta oss dit. Kom an.
Jeg går og sjekker her borte.
Brie, jeg har funnet en vei inn.
Det ser ut som en leir eller en skole.
Ok, jeg prøver å ringe foreldrene mine og si hvor var vi er.
- Hallo, Brie? - Mamma, pappa, hører dere?
- Brie, vi er her. - Mamma? Pappa?
Vi hører deg, Brie. Vi hører deg, vennen.
Jeg har prøvd få tak i dere, men ikke engang satellittelefonen har dekning.
Hvor er du, vennen?
Vi var på vei hjem, men satt fast i kø.
- Men vi søkte ly på en skole. - En skole?
Jeg har ikke tid, signalet forsvinner.
- Jeg har fullført din fjernsensor. - Den var langt fra ferdig.
Jeg kan samle inn værdata og gjøre beregninger raskere enn noensinne.
Jeg må få data fra satellitter uten at signalet forstyrres av stormen.
Vi kommer og henter dere. Hva heter skolen, Brie?
- Det heter Red... skole. - Gjenta, Brie! Vi hørte ikke.
Red... skole.
- Pappa, er dere der? Mamma? - Brie?
Vær forsiktig, jeg har hørt andre farlige ting enn stormen.
- Brie? Brie! - Hallo? Pappa? Pappa, er dere der?
Ingen fare. Vi finner henne, jeg lover.
Hallo? Pappa?
Fanken også.
- Larry! Der er du, godt å se deg. - Hei, Mark. I like måte.
- Jeg elsker innredningen. - Dommedags-chic med en lilla tone.
Hei, Helen.
- Det ser ikke bra ut, hva? - Nei. Generatoren døde for en time siden.
- Temperaturen har sunket tre grader. - Tre over natten?
- Larry, hvor er kartene? - Åv papir?
- GPS viker ikke, vi må ta det vi har. - De er der et sted.
Ja.
Se. Nå fins ingen vei tilbake.
Når siste kuldekneppen kommer. Blir stormene bare verre.
Hva skal du gjøre?
Jeg drar til flystasjonen og håper at familien min er der.
Militæret har rigget kommunikasjon.
Jeg har pratet med forskere verden over, men vi mangler data.
- Vi forstår ikke stormene. - Fant dem!
- Hva gjør du? - Brie og kjæresten hennes er strandet.
- På en skole. - Hvilken skole?
- Red... - Red-skolen?
- Det må være nær deres rute. - Hvordan mange skoler heter "red"?
Her! Redwoods skole må det være.
Vi klarer hovedveien med pickupen.
- Hva gjør dere etterpå? - Vi ses på flystasjonen.
- Vi må hente dem. - Gi dem inn.
- Vi ses snart, på et vis. - Ja. Redd ungdommene.
Vet dere hva? Ta hva dere vil i laben som dere tror kan hjelpe dere.
Takk, Larry. Vi ses.
Se hva du finner her inne, så leter jeg rundt litt.
- Stjele, mener du? - Vi stjeler ikke. Jeg er sjef.
Ok, sjef.
Ok, denne har vi nytte av.
Nå er vi vel forberedt?
TAC, det er Badger. Høres jeg?
Badger, signalet er svakt men hørbart. Jeg gjentar, svakt, men hørbart.
Oppfattet. Det er nok stormen. Jeg går ned til 1200 meters høyde.
Jeg ser tegn på bevegelse på bakken. Ber om å få lete etter overlevende.
Avvent, Badger. Du skal dra tilbake til basen på grunn av hardt vær.
TAC, vi bekrefter at vi ser overlevende. Jeg gjentar, vi ser overlevende.
Ber tillatelse å gå ned I lav høyde ved Tango null nier ener sekser.
Oppfattet. Jeg gjentar. Nektes. Vend umiddelbart tilbake til basen.
Kan ikke, TAC. Kan ikke. Over og ut.
- Hva gjør vi, Badger? - Jeg går ned. Dere får dra tilbake.
Vi følger med dere, sir.
- Unnskyld, sir. - Du kommer for sent.
Adjø.
VI KOMMER TIL Å DØ
Nei.
Neil.
- Unnskyld om jeg har kalde hender. - Kalde hender, varmt hjerte.
Vil du ha vin til den osten?
- Hvordan ser det ut der ute? - Læreren gikk.
- Gikk? Hva gikk? - Han bare gikk sin vei.
Det ser ikke bra ut.
Vi har nesten ikke forsyninger. Ält er nesten borte.
- Vi har bare mat for noen dager. - De andre må få vite det.
Brie, ungdommene ble etterlatt her. De vet ikke hva de skal gjøre.
- Ungdommer? De er to år yngre enn vi. - Hvor hadde de vært uten oss?
- Fikk du tak i foreldrene dine? - Jeg hørte dem knapt gjennom skyene.
- De sa at de kommer og hjelper oss. - Pappaen din redder deg for enhver pris.
Beklager at reisen ble så kort. Jeg hadde det fint.
Jeg også. Men Tyler, vi må hjelpe ungdommene.
- Jaså, er de ungdommer nå? - Tyler, vi må hjelpe dem.
Alle er i helspenn. Sier vi at forsyningene snart tar slutt...
- Så kollapser de. - Vi sier at hjelpen er på vei.
Foreldrene mine kommer snart. Får de i gang varebilen, så kommer vi av sted.
Jeg vet at dette suger. Dere er redde, det er jeg også. Vi må...
Å, unnskyld.
Ingen har valgt deg til talsperson, leder eller hva du nå tror at du er.
- Hold opp, Roger. - Dessuten... Dere går ikke engang her.
- Ingen har valgt noen. Vi vil bare... - Vi har en varebil. Vi må få den i gang.
- Nå holder det. - Tyler, jeg klarer dette.
Var det Roger? Uttaler jeg det rett? Hva er planen din?
- Du utropte deg selv til leder. - Nei, du bestemmer nå.
Er du mekaniker? Får du bilen i gang?
Når den går, kan du da rydde veiene og finne ut hvor vi skal?
- Ja, vi merker det. - Hva skjer?
Det er nok ikke bra.
- Folkens? - Er det et jordskjelv?
- Det er ikke et jordskjelv. - Hva skjer, folkens?
Inn med dere! Nå!
Søk dekning!
Hva skjer?
Aliyah! Pass opp!
- Aliyah! Ta hånden min! - Kom an!
Det begynner nok å gå over.
- Äliyah, gikk det bra? - Jeg tror at det er over nå.
Du klarer deg.
- Roger! - Hjelp til!
Dra henne ut!
Det rapporteres fra London og Paris.
Kommunikasjonen er dårlig, men stormene skjer verden over.
Det rapporteres fra Europa, Asia og Midt-Østen om ødeleggelse uten like.
All kollektivtrafikk har stoppet etter at flere tog sporet av.
Jeg sender så lenge jeg kan. Søk ly og hold dere inne.
Må Gud hjelpe oss.
Vi ligger foran det verste. Det tar tid et par timer før det når oss.
Vi er ved skolen innen en time om forholdene holder.
- Her, se her. - Jeg kjører liksom.
Hør etter, da. Det er en merkelig anomali ikke langt herfra.
- Anomali? - Ja, det virker upåvirket av stormene.
Er det ikke en feil eller satellitten som blir påvirket av været?
Kanskje, kanskje ikke.
Mark, ikke så fort.
- Hallo, er det noen der inne? - Ja! Hjelp oss, vi kommer ikke ut!
Hold ut, vi prøver å dra dere løs!
- Unnskyld. - Ingen fare. Takk.
Du klarer deg. Du kan snart studere igjen.
Skolen er nok stengt en stund.
- Hvor lenge har du gått her? - To år. Jeg tar eksamen til høsten.
Det er bare en sekretærutdannelse. Studerer du?
Jeg har tatt eksamen, men jeg begynner på høgskolen snart.
- Hvordan føles det? - Det er ok. Kan jeg ta det ned?
- Helvete. - Ja, døren har hatt det bedre.
- Vi prøver å åpne den. - Er du sikker?
Vi må fremdeles ut herfra.
Ok, løft meg opp.
- Hva ser du? - Ingenting. Vi er helt innestengt.
Tøyser du? Er vi innestengt her?
Det er ikke vårt eneste problem. Hvordan skal hjelpen finne oss når de kommer hit?
- Hvordan kan du være så rolig? - Jeg er oppdratt av forskere.
Jeg tenker analytisk og vurderer situasjonen før jeg får panikk.
- Foreldrene mine lærte meg å skifte olje. - Det er hendig.
Ikke få panikk. Vi skiller lag.
Vi finner utganger og vindu og prøver å finne en vei ut.
Og om det ikke fins noen?
- Sett bilen i fri! - Vent! Ok!
- Hold ut, vi prøver å dra dere løs! - Mamma, hva skjer?
- Er du sikker på at det virker? - Det virker. Start. Gi full gass.
Fortsett. Hold gassen nede.
Mer. Fortsett.
Det går. Ja!
Kom an!
Godt jobbet. Godt jobbet.
Dere reddet livene våre. Mange takk.
- Hvor skal dere? - Mathers flystasjon, til deres bunker.
Vi må finne datteren vår på Redwood skole.
Jaha. Det er bare noen kilometer, første bygningen dere kommer til.
Vi må dra om vi skal komme fram før stormen kommer.
Skal dere ikke til bunkerne? Dere må i sikkerhet før det blir for ille.
Ja. Bare kom dere i sikkerhet.
Se opp for isflekker. Dere rekker å kjøre trygt om dere drar nå.
- Det skal vi. Mange takk. - Hva sier man, gutten min?
- Takk. - Vær så god. Ta deg av mamma.
- Ta vare på dere selv. - Vi må dra.
- Hvor fins det? I treningsstudioet? - Jeg går ikke her.
- Det fins i lærerværelset eller... - Det fins neppe i lærerværelset.
Jeg ser ikke bakken. Går ned til 900 meter.
- Jeg ser varmesignaturer på infrarødt. - Vi ser nærmere, kan være overlevende.
Går ned til 600 meter, skydekket er tykt.
Jeg har et flertall fiender bak meg. Er det noen som ser dem?
Jeg har også fiender på skjermen.
Hei!
- Burde vi ikke se dem? - Så tjukke er ikke skyene. Rart.
- Hold kurs. Stormen forstyrrer. - Jeg ser ikke en dritt.
- Viser instrumentene feil, avbryter vi. - Oppfattet. Hva er det?
Badger! Badger er nede!
TAC, mayday!
Dette er Snoopy. Badger er borte.
- Vi er innestengt av 1,8 meter is. - Vi tenner et bål og brenner oss ut.
- Vi har drivstoff. - Vi kan ikke gjøre ilden stor nok.
- Det ville ta tolv timer. - Så mye tid har vi ikke.
Vi kan grave ossut.
Vi har ikke gjennomsøkt huset. Vi tar pause og legger en plan.
- Dere forstår ikke! - Hva er det med deg?
Tiden er ute. Kanskje det kommer et snøskred til, et større.
- Vi må gjøre noe nå. - Hvor fikk du den fra?
Den lå i lageret sammen med propan. Vi stabler den ved døren og sprenger den.
Du har sett for mange haifilmer.
Vi sprenger den, får i gang bilen og henter hjelp.
Det ser ille ut, men vi bør ikke sprenge vår eneste ly innenfra.
Jeg kan ikke bli her.
Snøskredet begravde ikke taket og vi har fortsatt varden.
Det syns på flere kilometers hold. Vi sparer det til det trengs.
- Hvor lenge skal vi vente? - Jeg ber bare om to timer.
Jeg går opp og tenner varden. Kommer ingen, så får du sprenge.
- Er du sikker? - Selvsagt ikke. Jeg har ikke noe valg.
Har du noen ideer?
- To timer? - To timer.
Tyler, hjelp meg med varden.
- Vindstyrken øker. Hvordan ser det ut? - Vi har 80 minutters margin.
Men anomalien forsvinner ikke. Det er nok ingen feil. Det kan være virkelig.
- Hvor er den? - Noen kilometer øst for skolen.
Faen også. Vi har punktert. Jeg går og sjekker.
Jeg skal være rask.
Mark!
Mark, skynd deg!
- OKk. - Ok, hell på tennvæsken.
Sånn ja.
- Håper det fungerer. - Ja, så Roger ikke sprenger bygningen.
Det er faktisk ganske romantisk.
Jeg hadde tenkt å vente til i hytten, men det passer bedre nå enn noensinne.
Brie Jacobs, vil du gifte deg med meg?
Absolutt.
- Der må det være, platået. - Hendene på rattet.
Jeg forstår ikke. Hvorfor skulle et platå ikke bli påvirket av stormen?
Den avbryter værets strømmen. Formen og høyden skaper en lomme-
- så stormen går rundt og over den. Området beskyttes fra elementene.
Det er som en betongsøyle i elven, strømmen går rundt den.
- Og over den? - Tror du ikke på det vi ser?
- Jeg var ikke forberedt på det. - Det er enda verre enn før.
- Jeg har flere dårlige nyheter. - Hva? Har vi mistet tid?
Nei, stormen øker i hastighet.
Får vi Bries maskin til platået-
- så kan vi sende data til Larry og lære å håndtere stormene.
Verden blir aldri den samme. Vi kan ikke stoppe dette.
Nei, men med de rette dataene kan vi lære å tilpasse oss.
Jeg ønsker at vi visste hvor vi var. Hvor nær vi er skolen.
- Jævla snørøyk! - Det bør være her. Hvor er landemerkene?
Hva som helst. Steinras eller... Se der.
- Se der borte. - Er det røyk?
Godt jobbet, Brie.
- Her, drikk litt. - Takk.
Slutt å se på klokken, jeg vet at tiden går.
Hvordan går det? Vi tar oss snart ut.
Jeg har lett overalt. Vi finner ingenting brukbart. Ingen kniver.
Ikke noe til å bende løs og bruke som hakke.
- Roger, kan vi få litt mer tid? - Dessverre, vi inngikk en avtale.
Jeg har tenkt å ta meg av isen snart. Ålt på en gang.
- Du vil gjeme skyte, hva? - Jeg vil bare ut.
- Hørte dere? - Ikke jeg.
Det blir kaldt.
Vi stenger og sparer varme til mamma og pappa kommer.
- Dette er helt vilt. - Hold utkikk etter en inngang.
Stopp!
- Jeg ser noe lite, men jeg kommer inn. - Du ser godt.
Ta den. Og den.
Åller viktigst, ta en sånn.
- Hvis hun er der inne... - Da finner du henne.
Fokuser på å finne en sikker vei ut.
Vi har dårlig tid.
Prøv å sprekke isen med hammeren. Skynd deg. Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg.
Mamma? Pappa? Det må være dem.
Jeg er inne.
Herregud.
Bra, skatt. Anrop meg når du finner noe. Kom ut så fort du kan.
Kjøp offisielt RCC-klær.
Snill bisk.
Forskeren-ulven, 1-0.
Vil dere ha skyss? Takk og lov. Jeg visste du hadde det bra da jeg så varden.
- Bries ide, fru Jacobs. - Tyler, du får kalle meg Helen.
Ok. Da får du kalle meg svigermor.
Ok.
- Jeg har funnet Brie, Tyler og andre. - Så fint.
Vi kan ha nye problemer.
- Hva "sprekken er borte"? - Massene raste og lukket den.
Finn en ny vet ut før stormen kommer.
Noen ideer?
Kanskje.
Pappa, er du der? Jeg har det bra. Så godt å høre stemmen din.
I like måte. Går det bra? Dere må ta dere ut, stormen blir ille.
Vi jobber med det. Det tar noen minutter.
Pappa, hvilken side av veggen er du på?
- Østre, hvorfor det? - Så du klarer deg unna eksplosjonen.
- Eksplosjon? Brig... - Ålt er under kontroll. Tror jeg.
Over og ut.
Brie? Hallo?
"Få barn," sa de. "Det blir moro og givende," sa de.
Er du sikker på dette?
Ikke trekk deg. Du klarer det.
Mye kan gå galt. Hvis eksplosjonen går feil vei...
Ja, men vi har ikke flere ideer.
Du klarer det.
Dette er galskap. Dette er galskap.
Dukk. Nå kommer det.
Det virket!
- Pappa, vi kommer ut. - Jeg er på veil.
- Varebilen er klar. Hvordan er beinet? - Det er ok, jeg klarer det.
Vi får dra hjem, folkens.
Brie, du kan vel gå her neste år?
Nei, jeg ser fram til høgskolen.
- Takk for at dere redder oss. - Det var ikke meg, det var Tyler.
Dere kan kjøre. Det var bare batterikabelen som var løs.
Jeg sa jo at foreldrene mine hadde lært meg om biler.
Jeg skal sjekke så vi ikke har glemt noe.
Jeg har lekt ferdig med våpen.
Varebilen er full. Vi drar til Mathers flystasjon, hva?
- Ikke vi. - Vi skal dra dit når veiene er trygge.
Vi må ta oss av noe.
- Dra til flystasjon, de tar seg av dere. - Ok. Lykke til.
Like måte.
Jeg går og hjelper Tyler.
Du så det.
- Jeg trodde at du likte ham. - Ja, men han skal ikke vite det.
Å, vårlille jente.
Han er snill. Hun blir lykkelig.
Ok? Slapp av.
Kom an. Kom an.
Nå snakker vi.
Ok, hvor vanskelig kan det være?
Hastighet, høyde og drivstoff. Drivstoff.
Ok. Tenning.
Det gikk! Her kommer vi, flystasjon.
En anomali?
Det er logisk. Vindmønstrene har skapt et sted beskyttet fra været.
Som en oase. Platået beskyttes av posisjonen, som luften over en flyvinge.
- Jeg forstår ikke. - Du havner i en familie av forskere.
- Gratulerer, forresten. Vi feirer senere. - Platået er ikke langt unna.
Jeg sender verdiene til forskeme.
- Pappa, tar vi oss dit? - Kommer an på stormen. Hvor ille er det?
Riktig ille, men vi er i utkanten. Vi holder oss foran om du kjører rått.
- Jeg skal gjøre mitt beste. - Herr Jacobs... Svigerfar, mener jeg.
Mark, si fra om jeg skal kjøre.
- Motorproblemer nå? - Det er ikke motoren.
Sel.
- Der! En vei som går nedfor! - Jeg ser den. Hold dere fast!
Å, Mark...
Hold dere fast!
Mamma!
- Mark! - Hold dere fast!
Fortere, Mark! Fortere!
Vi klarte oss. Vi klarte oss.
Nei, nei, nei.
Flere stormer kommer og de vokser.
Platået gir snart ingen beskyttelse. Får vi ikke data før det...
Bilen klarer seg ikke, hvor god Tyler enn er.
- Hva gjør vi? - Jeg har en ide.
- En kjent lyd. Når fikk den olje sist? - Girkassen er kjørt.
Akkurat i rett tide. Der er utposten.
Den ble nedlagt før jeg tok over.
Strømmen holder i gang systemet, men kortet mitt bør åpne.
Det er bedre enn ingenting, vi må finne en plan.
- Vent, hva skal du gjøre? - Går vi ikke ut, kommer de inn.
- Vi snakker fornuft med dem. - Med dem?
Vi har ikke noe de vil ha, men vær klar.
Det tok ikke lang tid før menneskeheten forfalt.
Morn.
Dere har problemer med bilen. Dessverre er verkstedet stengt for sesongen.
Dere skulle holdt dere inne. Det er uvær på gang.
Vi er på gjennomreise og bilen gikk i stykker. Hvor kan vi låne en?
Låne?
Jeg er ikke mye for å låne ut ting.
- Hva har du i vesken? - Ingenting for deg.
Du aner ikke hva som interesserer meg. Frimerker. Litteratur. Vis vesken.
- Vi har ikke tid. En enorm storm kommer. - Det stemmer.
- Jeg er forskere. Vi må I sikkerhet. - Det driter jeg I.
Vi tar det vi vil ha. Alt vi vil ha. Sånn er det.
Vi begynner med våpenet ditt.
Nå.
- Ta vesken. - Ikke tale om.
Kom an! Her er døren!
Hopp, skatt. Kom an. Hopp, vær så snill!
Jeg fanger deg. Vi klarer det.
Kast hit vesken. Kast vesken.
Kom an, skynd deg!
Kom an.
Nei, Tyler!
Nei...
Jeg er lei for det, men vi må gå.
Sånn.
- Hva er det? - Jeg fatter ikke hvor nær vi kom.
Jeg kunne se platået foran meg.
Det er maks 7-8 kilometer unna.
Det kunne like gjerne vært tusen.
Det er ikke over ennå. Vi er fremdeles sammen.
Vi har en luke.
Om fem minutter kan vi stikke herfra og være halvveis til platået.
Etter det er stormene ifølge verdiene-
- så sterke at de kan være I månedsvis.
Vi er fortapt. Menneskeheten. Brie. Deg og meg.
Vi finner en løsning.
Gjør vi det, da? Vi lærer å leve med stormene, hva er det for liv?
For Brie. Når verden befolkes av slike som dem.
Det er et liv. Det er vel det viktige?
Vi holder oss i live og samler så mye data vi kan.
Det kan gi oss muligheten til å skape noe som avleder stormene.
Kanskje kontrollere eller stoppe dem. Hvem vet hva mennesket kommer på?
Men man må tro, Helen.
Man må tro.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg.
Hei, skatt. Hvordan går det?
Jeg er så lei for det. Vi kommer til å savne Tyler.
Vi vet hvor høyt du elsket ham. Jeg er så lei for det.
Du gikk glipp av en av pappas motivasjonstaler.
- Jaså? - Ja, den var ganske god.
Motivasjonstalen minner meg om vårt styremedlem Andrew Capello.
Herregud, Andrew Capello!
Pappa!
Andrew gjemmer sin SUV her. Fra kona eller skattemyndighetene.
Han parkerer på lageret. Det må finnes nøkler her. Her!
Det er ikke stormen.
Vær klar til å løpe til bilen.
Du drepte ham!
Du.
Kom an, Brie!
Åpningen mellom stormene varer ikke. Vi må dra.
- Vent. Pappa, da? - Du kjenner mamma. Start, vi kommer.
Slutt! La oss gå!
Større ting står på spill! Liv står på spill!
Bla, bla, bla.
Hei!
Ingen rører familien min.
Jeg har funnet en bakdør. Kom an.
Trenger noen skyss?
Mathers flystasjon, kom. Mathers flystasjon, dette er... Meg.
Hvor er dere? Mathers flystasjon, svar.
Mathers flystasjon, vennligst svar.
Uidentifisert fly, det er Mathers flystasjon. Hører du?
Hei. Jeg hører dere.
Jeg prøver å finne dere. Hvor er dere?
Uidentifisert fly vi hjelper deg.
Oppfattet. Jeg har problemer. Jeg har is på vingene.
Mathers ligger rett fram. Du ser snart rullebanen.
Land på rullebane 6.
Jeg forstår. Oppfattet. Jeg ser rullebanen.
- Jeg klarer det. - Nei, feil rullebane. Seks! Seks!
Det var ikke så vanskelig. Hvem trenger flysertifikat?
Stormen er over oss.
Hold dere fast!
Vi klarer det.
- Jeg klarer det. - Det går bra, vennen.
Du klarer det.
Kom an!
Jeg klarer dette.
Ja, fortsett!
Jeg klarer det.
- Bra kjørt, Brie. - Takk, pappa.
Da setter vi i gang.
Noe er galt. Det trengs mer styrke for å trenge seg gjennom.
- Får jeg se? - Ja. Hva gjør du, mamma?
Seriekobler jeg den med min sporer, bør vel styrken holde?
Ok, jeg antar at det var det. Prøv nå.
Det virker. Den samler data. Når som helst nå.
Den analyserer værsystemene. Det virket!
- Du klarte det, vennen! - Den sender!
De Klarte det. De klarte det. Folkens, de klarte det!
Se, enda flere sikre soner.
Verden blir aldri den samme.
Nei, men vi tilpasser oss. Samfunnet må forandre seg.
- Det fins håp. - Alltid.
Norske tekster: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com